- Era män marscherar stiligt, överste. - Tack, sir.
Ni har förvånansvärt god hand med dem.
I Kentucky ägde vi själva slavar, så jag är van att handskas med dem.
- Ni kommer visst från Boston? - Ja.
Det går inte att föreställa sig Boston med slavar.
Inga upprorsmän, sir. Bara kvinnfolk.
Hörde ni det, grabbar? Plundra stan!
- Vad tar ni er till? - Befriar staden i republikens namn.
- Får jag skjuta lite, översten? - Tja, varför inte?
Skjut på tösen där.
Skjut inte!
- Karln är ju civil. - Alla sydstatare är pack.
Se på dem. Tror ni att nån skulle våga gå ut i strid med dem?
Gör ni det?
De är som apungar som man måste leda och styra.
Begriper ni? Barnungar.
Låt bli den vita kvinnan!
Det här hade inte behövts om inte sydstatarkvinnan hade bråkat.
Sydstatarna ska utplånas för Guds hand, precis som judarna.
Nu ska stan brinna.
Niggersoldater!
- Beordra era män att antända husen. - Ingalunda.
Det är en order. Om ni vägrar ställs ni inför rätta.
Jag är inte skyldig att lyda omoraliska order.
Säg det i krigsrätten -
- sen jag tagit befälet över era män.
Första grupp, andra pluton...
Placera ut facklor... Gör klart att bränna staden.
Första grupp, andra pluton, verkställ!
Vad glor du på? Tror du att du är finare än jag, din nolla?
Käre far, jag behöver hjälp.
Det förefaller som om vi endast ska användas till kroppsarbete.
Moralen är låg. Manskapets sinnen förmörkas av gagnlöshet.
Till vilken nytta tjänar exercisen om de aldrig får visa sin duglighet?
Jag har skrivit till guvernör Andrew och till generalstaben -
- men jag fruktar att endast ett brev från far till Lincoln hjälper.
Någon annan utväg ser jag inte.
Låt oss hoppas att allt icke varit förgäves.
Vi verkar gå åt fel håll...
Se så, gaska upp er, pojkar.
En vacker dag sätter de in 54:e, och då är era bekymmer ur världen.
Muntra upp er.
- Vad sa du, " boy"? - " Boy"?
- Håll mun, Trip. - Lägg av, Snövit.
Jag ska tala om en sak. Så här ligger det till...
Kriget får ett snarare slut -
- om ni vänder om och fortsätter åt det hållet och låter oss kriga.
- Folk dör längre upp på vägen. - Bara rebeller, om vi fick strida.
Återgå, Trip!
- Fortsätt marschen. - En nigger med streck.
Som en tjur med spenar.
Jag har högre grad än ni, korpral, så ni lyder order.
- Vad tusan pågår? - Givakt!
- Ert namn. Det blir rapport. - Det behövs inte, sir.
- Vad menar fanjunkaren? - Bara ett soldatbråk, sir.
Fortsätt framåt. Seså... sätt fart!
Tillbaka till arbetet.
- Vi stöter nog ihop igen. - Fortsätt med latrinen, du.
Jag ska ha vakten. Får jag låna spegeln?
Knäpp knappen.
Dra in magen.
Gör läpparna mindre, blek din hy och gör näsan mindre...
Svamla inte, nu.
- Vart ska du? - Släpp förbi mig.
Släppa förbi dig... Minsann.
Låt mig säga dig en sak: Du kan gå och tala som en vit man...
Du kan bära likadana kläder men du kommer alltid att förbli -
- en ful apa i blå uniform i hans ögon.
Det passade inte herrn?
Vad gör vi åt saken? Vill du ge mig stryk?
Vad ska du göra?
Du vill ge mig ett kok stryk, va?
- Bort med tassarna. - Förstår du bara stryk?
- Släpp mig, nigger. - Här finns inga niggrer!
Den vite mannen ger dig några streck och sen kan du spela herre.
Du går i de vitas koppel.
Du är så full av hat att du slår mot alla, bara för att du fått lida.
Det är varken att leva eller dö.
De vita har dött i tre år nu. De har dött i tusental.
De har dött för din skull, idiot. Jag har grävt deras gravar.
Och jag undrade när det skulle bli vår tur.
Snart är det vår tur.
Och vi ska strida som riktiga män!
Så säg aldrig " nigger". Enda niggern här är du.
Uppkäftiga, dumma arsel till nigger. Passa dig, annars förblir du sån.
Fortsätt med ert...
Shaw.
Sätt er.
Kan jag stå till tjänst, överste?
Sätt in mitt regemente i striderna.
Tyvärr. Ni är oumbärliga för mitt företag här.
Får jag sätta mig? Tack...
Major.
Jag har i brev bett min far att tala med guvernören och presidenten.
Men behöver jag vänta...?
Överste Montgomery, ta hit askfatet.
Oumbärliga för ert företag, sa ni? Er plundring, er skövling?
Jag är bekant med "ert företag".
34 gårdar skövlade och brända på Montgomerys företag längs floden.
4000 balar bomull smugglade norrut utan att någon vetat om det...
...förutom ni.
Falska rekvisitioner. Forbes har sett kopiorna.
Ja, och värdeföremål som tagits i beslag har skickats norrut.
- Skall jag fortsätta? - Kan ni det?
Jag kan rapportera er till ministeriet.
Det skulle jag kunna göra.
Låt mig sätta in ert regemente i strid.
Det är väl det ni vill? Visa vad de går för?
- När? - Ni är verkligen het på gröten.
När!
Låt mig bara utfärda ordern.
Major.
På skyttelinje.
Skyttelinje här.
Främre ledet knästående!
Håll ställningarna!
Bataljonsvis eldgivning!
Färdiga!
Eld!
Eld upphör!
Här kommer de!
Ladda om!
Lägg an!
Färdiga!
Eld!
Ladda om!
Enskild eldgivning!
Framåt!
Sätt in jägarna, kapten.
Thomas.
- Översten. - Gör det ont?
Jag avundas dig. Snart sitter du hemma i Boston och läser framför brasan.
- Med en riktig kopp kaffe... - Jag far inte hem.
Thomas, du har blivit skjuten. Du måste fara hem.
Robert, lova mig...
...att du inte skickar hem mig.
Lova mig det.
Nåväl... nåväl.
- Överste Shaw. - Vad står på?
Lee har stoppats i Gettysburg.
Och Grant har intagit Vicksburg, och allt detta den 4 juli.
Det kan nog vara över till jul. Hur gick det för er?
- Några döda? - 42.
Berätta mer, så telegraferar jag.
Men vi hinner inte få med det i tidningen. Adjö, så länge.
Lediga.
- Hette ni Trip? - Ja.
Ni stred tappert i går, Trip.
Rawlins föreslår en utmärkelse.
Ni får bära regementets fana.
Det är ett hedersuppdrag.
Varför inte?
Jag vill säga något, men...
Säg det.
Jag är inte med i det här kriget för er skull...
- Jaha? - Vad tjänar det till?
Det är ingen som vinner kriget. Det bara fortsätter...
Nån kommer att segra.
Vilka då?
Översten far hem till Boston och sitt stora hus...
Men vi... Vad vinner vi?
Inget, om vi förlorar.
- Vad önskar ni er? - Jag vet inte, sir.
- Det är en sabla dynga alltihop. - Det är det...
Och den står oss upp över öronen.
- Vore skönt att torka dyngan av sig. - Hur då?
Genom att slåss, sir.
Men jag vill ändå inte bära er fana.
För att inta Charleston måste man först ta forten i hamnen.
Det första som måste tas är Fort Wagner.
Wagner har en Columbiad-kanon och tre 32-pundiga kanoner.
En 42-pundig karronad, en tiotums mörsare och fyra haubitsar.
Dessutom ungefär tusen män...
Vår flotta har försvagat Fort Wagner med ständig eld i fyra dagar.
Staben har fastställt tiden för anfallet.
Vi anfaller framifrån vid skymningen i morgon.
Det svåra är framryckningen. På den smala sandremsan -
- kan endast ett regemente åt gången rycka fram.
Täten måste uppehålla rebellerna så att förstärkningarna hinner fram.
Förlusterna för regementet i täten kan bli enorma.
General Strong.
Massachusetts 54:e anhåller om äran att få gå i täten i attacken mot Fort Wagner.
- Överste Shaw? - Ja, sir.
- Era män har inte sovit på två dagar. - Det stämmer, sir.
Orkar era män leda anfallet?
Vila är inte allt, sir.
Det krävs karaktär.
Viljestyrka.
Ni skulle ha sett oss i aktion för två dagar sen.
Det var nåt, det!
Vi kommer att vara redo, sir. När behövs vi?
Med djur i par arken fylldes hel känguru, struts och kamel
Så tätt i arken alla satt att ingen kunde sova denna natt
Noas söner Ham och Sem Gud Fader sätter sin tro till dem
I morgon går vi ut i strid.
Herre, låt mig strida med geväret i ena handen -
- och den Heliga Skrift i den andra.
Och skulle jag dö för en gevärskula -
- till sjöss eller till lands -
- så vet jag att Du, Gud Fader, den Allsmäktige, är med mig.
Och jag fruktar icke. Amen.
Herre, vi står inför Dig denna afton för att tacka Dig.
Vi tackar Dig, Fader, för Din nåd och Din välsignelse.
Jag lämnade mina barn och mitt folk som slavar.
Nu står jag här, Fader, och ber om Din välsignelse.
All din välsignelse...
Så att om morgondagen...
...blir dagen för vår himmelsfärd...
Gud Fader i Himmelen, låt vårt folk veta att vi dog framför fienden.
Säg att vi stred tappert ihop med dem -
- som kämpar mot vårt förtryck!
Att vi dog för Frihetens sak.
Vi ber om välsignelse i Jesu Kristi namn. Amen!
Amen!
Kom igen, nu.
Säg bara vad du känner...
Se så.
Fram med det, nu.
Jag är inte mycket för att be...
Jag har ingen familj...
Min mor dog i barnsäng...
Jag kan inte...
Det går bra.
Jag vill bara...
Alla ni...
- Ni är den enda familj jag har... - Gott och väl.
Och jag älskar 54:e...
Det spelar ingen roll vad som händer i morgon, för vi är ju män.
Vi är män, eller hur?
Fan också.
Kompani, givakt!
Vi är redo, överste.
Ge dem vad de tål, 54:e!
- Rena uppvisningen. - Jag sitter på första parkett.
Vill ni göra mig en tjänst?
- Jag har några brev... Privata. - Självfallet, överste.
Skulle jag stupa...
...bär denna dag i minnet.
Ni är avlösta. Anmäl er som bårbärare bakom linjerna.
Verkställ!
I väg med dig. Vi kommer snart tillbaka.
Om denne man stupar, vem övertar då fanan?
Jag.
Vi ses i fortet, Thomas.
Bajonett på!
På axeln gevär!
Bajonett klar till strid!
I rask takt...
Framåt marsch!
Med språng... framåt marsch!
Rättningen!
Anfall!
Framåt!
Håll rättningen!
Ta betäckning i sanddynerna!
Kompanibefäl! Vi avvaktar här och rycker fram när det blir mörkt.
Ner, där borta!
Beordra mannarna att vänta här!
Fanjunkare Rawlins.
Skicka vidare: Framåt på mitt kommando!
Avvakta fanan!
Framåt!
Framåt, soldater!
Framåt!
Framåt, soldater. Stanna inte upp!
Kom an, 54:e!
Robert!
Kom an!
Framåt!
Skyttelinje!
Eld!
Framåt!
54:e förlorade mer än halva styrkan vid anfallet mot Fort Wagner.
De vita understödsstyrkorna led stora förluster och gav upp.
Fortet intogs aldrig.
Ryktet om dessa mäns tapperhet spreds -
- och kongressen godkände bildandet av svarta trupper i hela unionen.
Lincoln menade att dessa män bidrog till att ändra krigets utgång.
Översättning: Lars-Olof Thornsell
Bearbetning: GELULA & CO., INC.